Det er jo til grin at køre rundt her. Kør nu, en eller anden.
- Ham dér lægger varer ind i bilen. - Flytter han sig?
Jeg ved det ikke. Jeg spørger ham lige.
Må vi ...? Må vi få din plads?
Han vinker mig væk. Han havde endda nøglerne fremme.
Han lavede "jeg-kører-nu-kropssprog".
Din narrehat.
- Se derovre, der er en plads. - Jeg går efter den.
- Øv, den Ford Lincoln snupper den. - Ikke endnu, skatter.
- Du kører imod ensretningen. - Hun bremser garanteret først.
Du godeste, Carrie. Nej.
- Sikke et sus. - Lad os så få købt ind.
Åh gud, det er jo et mareridt. Lad os nu bare få det overstået.
Har du nogen mønter?
Skat, lad nu de ulækre tyggegummimaskiner være.
- Jeg har tyggegummi her. - Jeg vil ikke have et stykke.
Jeg vil have en kugle.
Okay, men ikke noget brok, hvis den er hvid.
- Det lover jeg. - Lover du?
Se, der er Richie.
- Hej, hvordan går det? - Jeg prøver at slippe ud herfra.
- Skal I holde stor thanksgivingfest? - Nej, gudskelov.
Bare en dejlig lang weekend med de tre F'er:
Fråds, fodbold og kærlighed.
- Hvad skal du lave, Rich? - Min mor får 700 gæster.
Hun bad mig købe et par ting, men køen rykker sig ikke en tomme.
- Det ser godt ud ved kasse tre. - Der kommer jeg fra.
- Det ser åndssvagt ud at gå tilbage. - Held og lykke, Rich. Kom, skat.
- Glædelig thanksgiving. - Ja, helt sikkert.
Undskyld, jeg har kun nogle få ting. Må jeg gå foran?
- Far? Hvad laver du? - Jeg nyder bare udsigten.
Douglas, se lige der. Kan du lide udsigten?
- Ja, hun er sød. - Gid, jeg var usynlig.
Jeg ved heldigvis ikke, hvad du mener. Kom nu.
Bliv her. Doug, hent chips og sodavand.
Jeg har stor erfaring med begge dele.
Nå, far Vi du så holde op?
Det bliver hyggeligt at holde thanksgiving bare os tre, hvad?
- Det gør det vel. - Stille og roligt og afslappende.
- Hvad er det? - Det er vores middag.
- Færdigretter? - Hold nu op, far.
Det bliver en dejlig thanksgivingmiddag.
Se, det står på pakken: "En dejlig thanksgivingmiddag."
Ville de skrive det, hvis det ikke var rigtigt?
Jeg gik bare ud fra, du ville lave mad.
Din mor lavede jo altid en stor middag.
Det ved jeg godt, men mor var god til at lave mad.
Jeg tør op. Det er jeg god til.
Hun stod op ved daggry og skrællede og hakkede.
Alle kogeplader var i gang.
Ved du, hvad der duftede af, når man trådte ind i huset?
Der duftede af kærlighed.
- Men de her er udmærkede. - Okay, far, så finder vi en kalkun.
Mener du det? Hvorfor har du ændret mening?
Undskyld.
Doug?
Doug Heffernan. Jeg syntes nok, det var dig.
Hej med dig.
Hvordan går det? Bringer du stadig varer ud?
Ja, ja. Laver du stadig det dér tossede noget?
- Ja, ja, som sædvanlig. - Alletiders. Hav det godt.
- I øvrigt - Ja?
Thanksgiving. Er højtiderne ikke skønne?
Det kan man ikke sige nej til. Og det vil jeg heller ikke.
- Længe siden. Du ser godt ud. - Det gør du også.
- Skal du den vej? - Jeg skal faktisk finde nogle chips.
- Det skal jeg også. Kom. - Alletiders.
THANKSGIVING-KALKUNER
Er der kun to kalkuner tilbage?
Den dér gav sig ikke så let. Han tog nok nogen med sig i faldet.
- Giv mig en hånd. - Nej, far. Den her er fin.
Den dér?
- Okay, så tager vi den store. - Nemlig, min pige.
Så hjælp mig lige. På tre.
En, to, tre. Kom så.
Med den kalkun burde vi invitere onkel Howard og tante Margie.
De skulle bare over på cafeteriet.
Howard og Margie? Jeg har ikke lyst til at se dem.
De er tossede.
Vi var sammen med dem sidste år. De er nogle herlige mennesker.
Far, hun slog ham i hovedet med telefonen.
De er lidenskabelige. Det sætter fut i ægteskabet.
- Godt, så inviter dem da. - Og deres niecer.
Skal de måske ikke have lov at være sammen til thanksgiving?
Okay, far. Kan du huske, da vi talte om ikke at tænke højt?
Så er det altså os, Howard og Margie og deres niecer. Ellers nogen?
Bare en enkelt papfætter, du ikke kender. Og hans sygeplejerske.
Sygeplejerske. Det er klart.
Bare rolig, min skat. Jeg skal nok hjælpe til.
Jeg så nogle dejlige drueagurker på gang fire. Dem henter jeg lige.
Rengøring til gang fire.
_ Hej. _ Hej.
- Vindrue? - Okay.
- Er du nervøs? - Vi har ikke betalt for dem.
De er ikke pakket ind. De nøgne ting er gratis.
Sundt slik?
Hallo, alt det, der står i tønder, er også gratis.
- Har du bare gået rundt og rapset? - Nej, jeg rendte ind i én.
Han kendte mig, men jeg kunne ikke huske ham.
Hvorfor spurgte du så ikke bare?
Jeg nåede det ikke, før vi havde snakket for længe.
Det var for sent til "Hvem-er-det-nu-lige-du-er?"
Hvad blev der af færdigretterne?
Det var ikke færdigretter. Det var "Frisk og lækker".
Men jeg har valgt at lave mad i stedet for.
Dig? Du laver jo ikke mad.
Jeg har ikke prøvet det, men derfor kan jeg vel godt.
Hvis jeg prøver, kan jeg vel godt mose og hakke og snurre.
- Tror du ikke? - Bestemt.
Skal jeg tage et par færdigretter for en sikkerheds skyld?
Nej, jeg har det hele. Færdiglavet fyld og kartoffelskiver.
Blandede grøntsager og tærteblanding.
Gang fire er et katastrofeområde. Færdiglavet fyld?
Din mor ville vende sig i sin grav.
Tranebærsovs på dåse? Hun ville vende sig en gang til.
Så ville hun da ligge den rigtige vej igen.
Okay, far. Så laver jeg det fra bunden.
KLOKKEN 17.02.
Undskyld, har du nogle opskrifter på thanksgivingmiddag til ti?
Vi havde nogle blade om madlavning, men de er vist udsolgt.
Ved du, hvordan man laver thanksgivingmiddag til ti?
Nå, men mange tak.
Undskyld, jeg skal lave kastanjefyld. Hvor har I hakkede kastanjer?
- Gang 12. - Mange tak.
- Richie? Er du her igen? - Nej, jeg er ikke gået endnu.
Damen foran mig havde tusind rabatkuponer, så jeg skiftede kø.
Men her er kassedamen ny på jobbet. Hun har allerede tudet to gange.
Måske skulle du skifte kø igen.
Måske. Men jeg stoler ikke på min intuition mere.
Se der. Mike Milobsky. Ham gik vi i skole med.
Månedens medarbejder. Godt gået.
Er det godt eller sørgeligt?
Det ved jeg ikke. Assisterende chef for slagterafdelingen.
Han er ikke engang chef for kødet.
Men det er et pænt billede.
MÅNEDENS MEDARBEJDER MIKE MILOBSKY
Jeg må af sted.
Doug.
Hej igen mand.
Så mødes vi igen på gang ni.
Hårkur. Det var det, jeg skulle bruge.
_ Doug. - Ja?
Det var godt at se dig igen.
Jeg kunne ikke bare lade, som om alting var helt i orden.
Kunne du ikke?
Ikke for at rippe op i fortiden, men det, der skete mellem os
Vi fik bare aldrig lukket det kapitel.
Jeg synes ellers, jeg er ret lukket. I hvert fald i helligdagene.
Du har altid fået mig til at grine.
Hør her, det lyder måske dumt, men lad mig give dig nogle penge.
Bare et symbolsk beløb, så er vi kvit.
Nej, nej.
Jeg insisterer. Jeg skriver en check til dig.
Jeg kan ikke se dit navn på den dér.
Det er en ny checkkonto, men de er gode nok. Det lover jeg.
- Hvor meget ville være rimeligt? - Ingenting.
- Hvor meget? - Hundrede dollars?
Vær nu alvorlig.
Fem... hundrede... tu... og halvtreds?
Jeg forstår. Du vil ikke have nogen, og nu har jeg fornærmet dig.
Hvorfor gør jeg altid det?
Her er mit nummer. Ring, hvis du har lyst.
Men hvis ikke, så forstår jeg det godt.
Pokkers også.
Nå, hej.
- Den grå Ford Lincoln, ikke? - Ja.
Jeg havde lidt travlt på parkeringspladsen.
Vi har problemer med min gamle fars dialyse.
Så jeg tænkte:
"Den dame tror nok, at jeg møvede mig ind."
Så jeg ville bare sige undskyld.
Tak. Det var sødt af dig.
Vi har også haft nyreproblemer i familien.
- Hvad? - Dialyse.
- Nå, men glædelig thanksgiving. - Er det kastanjer?
- Er det til fyldet? - Ja, jeg laver altid kastanjefyld.
Der er da pudsigt. Jeg laver mit med lakrids.
- Lakrids. Det var da usædvanligt. - Ja, det er det.
Hvad kommer du ellers i ud over kastanjer?
Svitsede løg, smør, selleri, lidt kødkraft. Det er meget simpelt.
Ja, hvem siger, fyld skal være indviklet?
Hvor mange kastanjer kommer du i?
- Tja, jeg - Bare for at sammenligne.
To kopper halverede kastanjer er nok til
15 personer. Det var hyggeligt at møde dig.
Er det dine opskrifter? De er vel nok flot laminerede.
Jeg ville også laminere mine. Må jeg se dem?
- Hvad? - Dine opskriftkort.
- Det tror jeg ikke. - Hvad er der med dig?
- Det er bare opskrifter. - Ja, men det er mine opskrifter.
Du må da kunne give mig noget. Måske bare noget tærtefyld?
Hvis jeg havde fået parkeringspladsen, -
- havde jeg måske haft tid til at hjælpe dig.
Vær nu sød. Jeg skal lave mad til ti.
Og jeg laver ikke mad.
Fint.
Det var godt, jeg tog din parkeringsplads.
Og din laminering stinker.
KLOKKEN 17.36.
Goddag, min ven. Hvordan går det?
- Fint. - Er du koreaner eller hvad?
- Nej, jeg er fra Irland. - Smukt sted. Har aldrig været der.
Spørgsmål: Hvor er de gode yams?
Hvad?
Jeg ved godt, hvordan det fungerer.
I gemmer de gode til de vigtige kunder.
Vi gemmer ikke noget. Vi hamstrer ikke yams.
Hør nu her, min ven. Jeg ved, du gemmer de store ude bagved.
- De skal jo moses, ikke? - Jo.
Så er det jo lige meget, hvor store de er.
Hvis det er lige meget, hvorfor henter du dem så ikke, klogeåge?
Det skal jeg nok.
Se, det kalder jeg en yams.
Hvor fanden kender jeg ham fra?
Bringer jeg varer ud til ham? Har vi været på sommerlejr sammen?
Har jeg været igennem en eller anden fase?
- Stop. - Hvorfor?
Jeg følger efter den dame.
Jeg kopierer hendes indkøbsseddel.
Så skal jeg bare blande det hele sammen derhjemme.
- Har du din mobiltelefon med, skat? - Ja, den er i tasken.
Jeg har jo hans nummer.
Jeg kan ringe til hans telefonsvarer og høre hans navn.
Hvor er jeg genial.
Var det rosiner?
Hallo?
Hej igen. Det var telefonfis. Se, man trykker bare stjerne og 69.
Var det dig, der ringede?
Jeg ville bare sige, at der er tilbud på fodpudder.
Næh nej, du ville ringe til min telefonsvarer -
- med en af dine typiske beskeder.
Du kan da i det mindste sige det ligeud.
- Jeg vil ikke sige noget. - Jeg troede, du havde ændret dig.
- Det har jeg også. - Du er jo præcis den samme.
Du gemmer dine lumske intentioner bag dit fjogede smil.
Jeg har ikke nogen intentioner. Vær nu ikke så hellig mand.
Typisk. Du skal endelig bare læsse al din galde over på mig.
Ja, det kunne du lide, hvad? Men jeg hopper ikke på den igen.
En gang var rigeligt. Eller to, eller hvad det nu var.
- Hvordan kan du sove om natten? - Det går helt fint, tak.
Jeg finder mig ikke i det igen. Jeg går.
- Fint, du går bare. - Fint.
Fandens også.
Hold så op med at forfølge mig.
Jeg køber bare ind. Det er vel et frit land.
Nej, undskyld mig. Satans.
Stærk pølse?
Jeg er blevet kaldt det, der er værre.
- Du er jo god til at lave mad. - Mange tak.
Hvor længe har du så været her i landet?
KLOKKEN 18.08.
- Bare gå videre. - Hvad?
- Bare fortsæt. - Giv mig min vogn.
- Har du stjålet hendes vogn? - Hun ejer da ikke varerne.
- Giv mig min vogn. - Du forstår ikke.
Jeg har lovet min far at lave mad.
Ja, jeg har da middagsplaner, men ikke noget vigtigt.
Hvad kunne du tænke dig?
Du er jo syg-
Ja, flot sweater.
Hun tilbød at lave mad til mig i sin lejlighed.
Jeg har aldrig været sammen med en hollænder.
Jeg gik gennem ild og vand for din skyld.
Så enten spiser du thanksgivingmiddag med os, -
- eller også kommer du på plejehjem.
Forstået.
- Er det her godt nok til dig? - Perfekt.
Hej-
Hold nu op.
Det her er jo åndssvagt. Jeg mente det ikke.
Jeg mente det heller ikke.
Vi lod os nok bare rive med. Typisk os, ikke?
Hvis du ikke har nogen planer, -
- er du velkommen til thanksgiving hos os.
- Mener du det? - Ja.
Jeg elsker dig, mand.
Jeg elsker vist også dig.
- Skal du have adressen? - Den var god.
Vi ses hos dig.
Ja, vi ses hos mig min ven.
Moose.
Hvordan er du kommet bag os?
Jeg ved det ikke. Sådan kan det gå.
Må jeg komme foran jer?
Vi har faktisk lidt travlt.
Hvad er prisen på en dejlig thanksgivingmiddag?
Undskyld mig. Hvor gemmer I de gode yams?
Lige et øjeblik.
- Værsgo, mr. Osmond. - Tak skal du have.